Pa, kaži nam, Volođa,
..u kojoj je zgradi on?
Nema teorije da to znam.
Stalno se negde pomera.
Pomera se sa jedne na drugu.
Na kom spratu?
Ne znam.
To ćemo još videti.
Skini ga.
Stavi ga u neku od naših uniformi.
Vidiš, oni su uporni.
To je dobra stvar kod Nemaca.
Čoveče, moraš da priznaš jer kad oni imaju ideje u svojim glavama..
Tačno.
Hajde da vidimo da li je naša mušterija došla.
Da li si spreman?
A ha.
I sada naš slavni pastir sa Urala,
za koga Major Konig misli da je idiot,
ustaje da vidi da li pogodio svoju metu.
Major Konig ga je video.
Nišani u njegov šlem.
Puca.
Otkrivajući svoj položaj i ...
Izuzev što... Major Konig nikad ne puca...
zbog toga što Major Konig nije tamo.
Kulikov!
Zar ne misliš da je ovo čudno... ovaj poslednji?
Poslali su ga napolje da bi dobio metak kao i ostali.
To nije prirodno.
Ne bez artuljerije, bez pokušaja da ga zaštite.
Oh, ne. Ja sam onaj koji je glup.
Oni nemere za majstora.
Hteo sam reći, rade kao mi sa Ukrajincima.
Nikad ne bi uznemiravali majora zbog nekoliko mrtvih boraca.
Sutra, ubićemo neke generale.
Čiji je sad red?
Moj, valjda.
Oh, ti si takav prevarant!
Ne možeš ti zajebati tata Kulikova.
Ne, ne, ne, ne, ne, ne, ne, sad je moj red da idem prvi.
I tvoj je red da dobiješ rupu u tvom nosu.
Za pobedu.
Ovaj snajperski posao se odužio.
Šta je taj mali naumio sad?
On ispituje, druže Kruščev.
On traži Nemcima slabost.
On je cepidlaka u pripremi.
Vodka... je luksuz koji imamo.
Kavijar... je luksuz koji imamo.
Vreme nije.
On je svestan toga druže Kruščev. Obojica smo.
Uveravam vas da će on uspeti.
Odlično.
Izgleda da je tvoja sudbina osigurana.
Upošljavaju te.
Uzeo sam ovo u kuhinji.
Sa prijema od pre nekoliko dana. Mislim da će se G. Filipov svideti.
Uh, biće ona oduševljena. To je veoma lepo od tebe.
Ima toga još puno ako si gladan.
Ti si Jevrej, zar ne?
Nema ništa u našoj religiji gde može zabraniti da se jede jesetra (riba).
Moj otac je imao predosećaj da će se ovo desiti.
Ti misliš na rat?
On je razumeo to da je mržnja prema Jevrejima velika.
Štedeo je pare da bi kupio zemlju u Palestini.
On je govorio da je to jedina zemlja kojoj iskreno pripadamo;
jedina zemlja koju smo imali dužnost da branimo.
On je insistirao da znamo da koristimo pušku.
Ja sam naučila da pucam.
Znala sam da za vreme rata, lična osećanja treba ostaviti sa strane, ali...
imam jednu molbu.
Naravno. Sve što želiš.
Želela bih da budem premeštena.
Šta se dogodilo, Tanja?
Pogodio ga je.
Pogodio ga je iako je on prvi skočio.
Ubio ga je u pokretu.
To je bio nemoguć pogodak.
Nikad nisam video nešto tako.
Obećao si ljudima pobedu koju ja ne mogu osvojiti.
Ja nemam šanse protiv tog čoveka.
Ne smeš tako govoriti,Vasili.
Šta kad bih ti rekao da smo našli način da pratimo njegova pomeranja?
Imamo nekoga, Vasili.
Neko blizak njemu nama isporučuje informacije.
Sledeći put ti ćeš biti jedan korak ispred njega.
Obećavam.
Sada, moram da te zamolim za uslugu.
Od mene?
U vezi Tanje je.
Uđi.
On ne zna da ti postojiš.
Ali trenutno, ti si bliže njemu nego bilo koje stvorenje na Zemlji.
Vidiš njegovo lice kroz nišan.
Vidiš da li se brijao to jutro ili ne.
Možeš videti da li je oženjen ako nosi burmu na ruci.
To nije kao...
pucanje u nečiju daleku senku, nije samo uniforma.
To je ljudski lik.
Ta lica ne nestaju.
Ono se vraća i samo.. dobije zamenu sa drugim licima.
Da li je Danilov rekao da mi ti ovo kažeš?
On te mnogo voli. Ja mislim da on hoće da se predomisliš.
Da li ti je rekao zašto sam tražila premeštaj?
Ne.
Ovog jutra, došla je lista iz štaba.
To je lista civila koji su bili...
zarobljeni i poslati u Nemački konvoj...
koji je napustio Staljingrad pre tri nedelje.
Moj roditelji su bili u tom konvoju.
Posle 30 kilometara, Nemački vojnici...
su zaustavili voz i svakog su isterali napolje.
I na sredini mosta, gurali su ih,
dvoje po dvoje.
Majke sa kćerkama.
Muževi i žene.
Oni...su bili u jednoj liniji ispred ograde,
i onda su pucali jednim metkom za svaki par...
da bi sačuvali metke.
Uspelo je.
Telo pogođenog vuklo je drugo u dubinu vode.
Znala sam da su umrli zajedno.
Nikad ne bi sebi dali da ih odvoje.
Ta Kulikova puška. Je dobra...puška.
Hvala.
Znam kako on napušta sklonište.
Ide kroz fabriku traktora.
Fabrika traktora je velika.
Znam tačno gde. Provlači se kroz slivnik,
ispod rešetke gde su bačve,
tada izlazi iz radionice.
Između dva,postoji mesto gde je na otvorenom.
To je ispod dugačke čelične staze.
Srećno, druže.
Ja znam tačno gde me on čeka.
On će biti na čeličnoj stazi iznad slivnika.
Spičićemo ga odpozadi.
Doćićemo da suprotnog kraja radionice kroz ove cevi.
Prati me.
Ti imaš pravac. Ja ću ići okolo ovim putem.
Okej?
Sranje!
Sergej, trebalo bi da se vratiš.
- Ne, ja ću biti u redu. - Vrati se.
Ne, idi ti!
Uvuci svoje noge unutra.
Hajde. Hajde. Hajde.
Drug Staljin je tražio poslednji napor.
Sudbina otadžbine je u pitanju.
sudbina svih onih koje ti voliš i usrećuješ!
Ovo je za njih, zato se borimo.
Slušaj me, Tanja. Nemci su bacili sve na nas.
Ako budemo imali sreće, jedan od deset vojnika vratiće se živ.
Ti si visoko obrazovana. Ti znaš jezike.
Svaku uhvaćenu poruku koju prevedeš spašava stotine života.
Svaku poruku koju dešifruješ ubija hiljade njih.
Ti imaš dužnost da nam služiš.
Vasili je rođen sa puškom u ruci, to je ono što on zna.
Ti i ja smo rođeni za druge potrebe.
Da je Vasili ovde, on bi ti rekao istu stvar.
Gde je on? Gde je Vasili?
Spusti glavu dole.
- Kaži mi gde je on. - Ostani u toj cevi, Tanja.
Ostani. Ostani! Uvuci glavu unutra!
Uspori malo.
Nemoj pucati.
On je tamo.
Da li vidiš stub ispred tebe?
Trebaš mi da se dovučeš iza.
Kreći.
Tanja, treba da mi nađeš veći komad stakla.
Komad stakla.
Da li vidiš...
iza mene sa leve strane fabrike?
Da? Ne mogu da te čujem.
- Da. - Da.
Da li vidiš...
dva otvora za vazduh?
- Da. Da li vidiš onaj...
sa slomljenom daščicom?
Da.
Ja želim da ti uradiš sledeće.
- Da li si spremna? - Da.
Tri...Dva...Jedan...
Zdravo, Saša.
Bio je tačno gde si rekao.
Skoro tačno.
On je veoma pametan.
Kaži mi nešto o njemu.
Kako to da ga je deda učio da puca, a ne otac?
Njegov otac je mrtav. I njegova majka takođe.
Da li on priča o svom ocu?
Ne. Nije ga nikada ni upoznao.
Da li je išao u školu?
Zna da piše. Odgovara na mnoga pisma.
Hmm, da li mu devojke pišu?
Svako mu piše.
Da li je devojkau koju se zaljubio iz njegovog sela?
- Ne u njegovom selu, ovde je. - Da li ga ona voli?
Da, zbog toga što je zgodan.
Zbog toga što je hrabar, a ona je veoma lepa.
Ja nju veoma dobro znam. Ona je iz komšiluka.
Išla je na univerzitet. Oboje su zgodni.
Kasnije, će se venčati.
Valjda, nadam se.
A ti, Saša.
zašto ti pomažeš Nemcima?
Zato što su oni jači. Zato što će oni dobiti ovaj rat.
I zbog toga što voliš, čokoladu, a?
Svi ovi ljudi znaju da će da umru.
Tako da svake noći kada se vrate...
To je premija.
Izvini.
Tako, svaka šolja čaja.
svaka cigareta...
razlog je za zabavu.
Zato što je svakom od nas, možda ovo poslednja noć.
To je samo nešto što moramo da prihvatimo ovde.
Svako ima svoje vreme.
U šumi, vukovi žive tri godine,
magarac devet.
Pa, to-to mora da je poslovica sa Urala.
Nema nikavog značenja za mene.
Magarac živi duže zato što je korisniji.
Potpuno ispravno.
Nema ni jednog magarca u šumi.
To si sam izmislio.
Znači...ja sam magarac?
Ljudi kao ti i Danilov.
moraju da prežive ovo.
Ljudi koji čitaju knjige,nauče.
Trebaćeš nam kada se rat završi.
I ako preživiš?
Šta će beskorisni Vasili Zajcev tada da radi?
Ja želim da radim u fabrici.
Moj deda me je jednom odveo u fabriku.
Bio je tamo jedan čovek. Visoko na..
čeličnoj stazi.
On nije nosio plavo kao i ostali.
Ljude na koje je on pazio nisu razumeli šta radi.
Ali za njega, za njega tamo gore,
bilo je jednostavno, bilo je jasno.
I pomislio sam: Jednog dana bih ja mogao biti taj čovek."
Rekao sam da imam san za koji znam da se neće ostvariti.
Zašto ne bi?
Ti ćeš nadživeti sve nas.
Hmm.
Ti ćeš biti najstariji magarac u šumi.
150 metara stoji između Nemačke i Volge.
Danas ceo svet gleda ovih 150 metara.
Oni su ono što je Staljingrad..."
glavni grad...
RATA.
Tvoja prijateljica, Tanja...
da li si je video?
Ona je ostala tamo, sa snajperistima.
Kaži majoru da šaljemo sve naše najbolje strelce...
da podržimo napad na fabriku.
Kaži mu da će Vasili biti tamo.
- Moram da razgovaram sa tobom. - Važi.
- Moram da razgovaram sa tobom. - Naravno.
- Danilov. - Hmm?
Moraćeš da staneš da pišeš o meni.
Neću moći da ga uhvatim zato što nisam dovoljno dobar.
Pre ili kasnije,on će me pronaći, i ubiće me.
Upozorio sam te i ranije da ne govoriš tako.
Sad je drugačije.
Ti si me uzdigao....
i napravio si od mene ono što nisam.
Ne mogu više da nosim taj teret. Želim da se borim.
Želim da se borim kao običan vojnik.
Razumem.
Stvar je, da ti nisi običan vojnik. Ti si vrhunski vojnik.
Ne. Ja sam ono šta si ti od mene napravio.
Ništa više.
Zašto mi sada ovo govoriš?
Hmm? Šta se događa?
Šta se promenilo?
Da li si pričao sa Tanjom?
- Da. - Pa...
da li će se predomisliti?
Ne znam.
Trebala bi. Bila bi mnogo bezbednija. Trebala bi, znaš ti to.
- Da. Bilo bi mnogo lakše dobiti njenu ostavku.
Nemci pripremaju još jedan napad na centar.
Propagadna borba je prelomna za moral. Trebaš nam više no ikad.
Saša. Samo malo. Saša!
- Kaži mu šta znaš, Saša. - Zdravo, Saša.
Bilo je prašine na majorovim čizmama.
Saša je ubedio majora da je na njihovoj strani.
Ne moram da ti pričam koji rizik preuzima na sebe.
Prašina je bila žuta. Postoji samo jedno mesto gde je prašina takva..
u pozadini hemijske fabrike, velika gomila na trakama.
Dobro obavljeno.
Saša...
sačekaj me tamo napolju.
- Danilov. - Hmm?
ti nemaš prava da ga koristiš.
Ne, ne. Nisam ga koristio, Vasili.
On je hteo tako.
Ti znaš zašto?
Zato što veruje u tebe.
Sutra ujutru, mi idemo da povratimo hemijsku fabriku.
Saša je rekao majoru da ćeš ti biti tamo.
Eto sada znaš gde bi trebao da ga čekaš.
- U sred napada. - Ja sledim naredbe.
Savetujem ti da uradiš isto.
Sada, svestan sam rizika.
Bićeš ti dobro.
Druže.
Tamo su Nemci.
A juče su bili Rusi.
Sada nismo daleko.
Saša...
ti igraš veoma opasnu igru...
Ja želim da ti pobediš.
Vidiš ono?Samo idi pored reke.
Bezbednije je...neko vreme.
On je mrtav. Ovo smo mu našli na lešu.
Tvoji razlozi zbog čega si ovde su gotovi.
Izvinite, Her Generale.
ali ja ne verujem..
Sutra uveče ima avion za Berlin.
Ti ćeš biti u njemu.
Do tada. Trebaju mi tvoje pločice.
Zamisli kako bi Ruska propaganda profitirala od tvoje smrti.
Ako padneš, pašćeš kao nepoznati.
Za malo da te izgubimo.
I molim te uzmi ovaj Ratni Krst za zasluge.
Bio je posmrtno dodeljen...
poručniku 116. pešadijske divizije...
koji je poginuo prvog dana bitke.
On je bio moj sin.
Ako zemlja bude okupirana, sve će biti izgubljeno!
Dođi ovamo.
Šta sam ti ja rekao?
Previše si igrao tu tvoju igru!
Potvrđeno je da je mrtav, sjebani smo!
- Pa, ti si sjeban. - To nije istina.
To je uhvaćeno iz njihovog štaba.
Šta će oni da urade, mahaće njegovim telom ispred naših ljudi?
Oni lažu.
To je dobro. Veoma dobro.
Piši, onda, Vasili Zajcev nije mrtav
Ovo je ono što je imao za doručak ujutro.
"Ovo je on na slici kako čita današnje novine".Ti si pesnik.
- Šta?
Nećeš odustati od rečne obale!
Briga me ako i izgubiš pola svojih ljudi!
Izgubi i drugu polovinu i ti sam pogini!
Da li se vratio?
Vratiće se uskoro.
Nemački udar nam je isekao linije. Zato kasni.
Da li možemo izaći napolje?
Pisao sam mojoj majci o tebi.
Ona je htela da ti kažem kada se ovaj rat završi,
ako ti išta treba.. bilo šta..
naša familija će uvek biti uz tebe.
Ti znaš da sam ja ovde zbog tebe.
Govori se da je Vasili mrtav.
Vasili Zajcev nikad više neće videti svoje voljene.
Predajte se! Ovo je vaša jedina nada.
Ti si uznemiren.
Zato što je Zajcev mrtav?
Ne moraš to da kriješ. Ne moraš se stideti.
Ti si Rus kao i on.
Nemoj ih slušati.
To je samo propaganda.
On nije mrtav.
I da li znaš zašto?
Zato što ga ja još nisam ubio.
Moraću da ti kažem malu tajnu.
Samo tebi, zato što znam da ti mogu verovati.
Ali moraš se zakuneti da nećeš reći ni jednoj živoj duši.
Da li se kuneš?
Našao sam savršeno mesto.
na kraju je izlaza iz železničke stanice.
Ja ću se sakriti u vodotornju.
Sutra, ću ga čekati tamo.
Videćeš. Biće tamo.
Uvek je tamo.
I zakuni se,da ćeš od sad ostati kući, gde pripadaš.
- Da li se kuneš? - Da?
Dobro.
Znamo da je živ. Znamo da nas ne bi razočarao.
Znamo zbog toga što je on deo nas. Vasili je večan.
Gde si bio? Svuda smo te tražili.
Zar niste čuli? Bio sam mrtav.
Na kraju čuveni snajperista Zajcev ...
Vasili je bio mrtav.
Onaj pravi.
Ja...
Uspavao sam se.
i propustio sam šansu.
Bio sam uvijen u uglu, krijući se...
od čoveka koji je hteo da me ubije.
Govoriću s Kruščevim.
Vratiće te nazad u tvoju staru diviziju.
- Gde ja Tanja? - Ona je u skloništu.
Bio sam u skloništu.
Rekao sam joj da nisi mrtav.
Da li je to major rekao. On je rekao da Nemci lažu.
On mi je rekao da si ga ti čekao na stanici.
Vasili.
Moj mali Saša.
Znao sam.
- Vasili, - Tanja.
Znala sam da nisi mrtav.
Kako?
Zato što smo se tek sreli.
Molila sam se po prvi put još od kad sam bila devojčica.
Kada sam otvorila oči. Saša je stajao ispred mene...
čekajući da mi kaže dobre vesti.
Mislim da te on voli više nego ja.
Za određen vojni čin,
Pišem komandatu da ga upozorim na izmene...
na držanje prema borbama vojnika Vasilia Zajceva.
On je primećen u nekoliko slučajeva, kako je hteo da pobegne sa dužnosti.
Sumnje u našu šansu da pobedimo..
i napravio poražavajuće utiske u javnosti
Neobjašnjivo predugačak duel..
sa Nemačkim snajperistom mogu objasniti samo...
nedostatak njegovog verovanja u komunističke ideale.
Dobro jutro, Saša.
Još jednom, on je tačno znao gde je mogao da me nađe.
Zar to nije malo čudno?
- Sa moje strane samo si ti znao.
Nisam protiv tebe, Saša.
Uradio si veoma hrabru stvar.
Ti si izabrao svoj stranu. Poštujem to.
Ali to nije moj strana.
Mi smo obojica vojnici.
i obojica smo neprijatelji, znam da razumeš.
Razočaran sam Saša, zbog toga što nisi ostao kući.Iako si se zakleo.
Razočaran, zbog toga što si me obavezao da ti učinim.
Nikada nisam video nekoga toliko namrštenog u snu.
Koliko si me dugo posmatrala?
Celu noć.
Veselo si hrkao satima.
Ja ne hrčem. Zar ne?
Kao svinja.
Predpostavljam da sam takođe pričao u snu.
Da.
Ima nešto što bih trebao da ti kažem.
U onom vozu...
koji je dolazio ovamo...
bili smo u istim kolima.
Ne.
Video sam te.
Nešto si čitala, a posle si zaspala.
Nisam smeo da te gledam bila si veoma lepa.
Bilo je strašno.
Posle toga, nisam mogao da prestanem da mislim na tebe.
Nasmešio sam se.
I tada sam mislio od svih momaka koji bi te želeli...
koji bi te zasmejao..
kako bi on bio srećan.
I sada sam ja onaj koji leži pored tebe.
- Da li sam hrkala? - Kao svinja.
- Šta?
- O, moj Bože. Oh, ne.
- O, moj Bože! - Tanja, ne.
- Tanja, ne! - Ne, skloni se sa mene.
- Skloni se sa mene! - To je ono što on želi!
- Sklanjaj se sa mene!
- Ne, ubiće te. Ubiće te! - Pusti me!
- Trčaću za tebom, i ubiće i mene. - Polazi!
- Pusti me! - To je ono što on želi! Daću mu.
- Obećavam da ću ga srediti.
Doneću njegovu pušku za tebe, obećavam.
Trebaš mi.
Moraćete da odete sad, Gđo. Filipov. Staljingrad će možda pasti.
Poslednji od brodova kreće. Nemci će doći ovde svakog trenutka.
Doneo vam je propusnicu. Bićete sigurni na drugoj strani.
Uzmite svoje stvari, mi ćemo vam pomoći da ih odnesete.
Ja ne idem. Ovo je moja kuća.
Ovo je kuća mog Saše. Ne mogu da idem.
Moram nešto da vam kažem Gđo. Filipov.
Nešto veoma teško za razumeti.
O Saši je.
On je otišao na stranu Nemaca. On je izdao ovu državu.
On je sada sa neprijateljem. On se neće vratiti.
O, moj Bože.
On je postao izdajica.
Jadno malo stvorenje.
Šta je on uradio?
Znači, otišao je da ostane tamo?
Da..ostaće tamo.
Ne bih trebao ovo da govorim, druže Komesare,
ali mislim da je to najbolje,
ako Nemci pobede, on će biti živ i zdrav.
Znam da je pogrešno, ali možda je napravio pravu odluku.
Oh! Tanja! Tanja?
Oh, Tanja! - Tanja?
O, moj Bože! Oh!
Treba mi doktor! Doktor!
Imam propusnicu. Imam propusnicu!
Morate da je pustite.
Molim vas!
- Besmisleno je. Neće uspeti. - Ne! Ne, uspeće!
Ona je moja kćerka! Ona je moja kćerka!
- Preklinjem te! - U redu.
- O, hvala ti! - Molim te stavi ovu u brod.
Gde je on?
Gde je major?
Nekoliko santimetara od tvog lica.
Bio sam takva budala, Vasili.
Muškarac će uvek biti muškarac.
Nema više novih ljudi.
Toliko smo se trudili da napravimo društvo koje bi bilo jednako.
gde ne bi bilo ničega što bi izavalo ljubomoru komšija.
Ali uvek se nešto nađe.
Osmeh...
prijateljstva.
Nešto što ti nemaš a veoma je prikladno.
Na ovom svetu.. čak i Sovjetskom..
uvek će biti bogatih i siromašnih.
Bogati u poklonima...
siromašni u poklonima.
Bogati u ljubavi...
siromašni u ljubavi.
Tanja se neće vratiti.
Ona je mrtva, Vasili.
Umrla je od šrapnela. Bilo je brzo.
Ne mislim da je ona rekla da će to doći.
Ona se vraćala po tebe.
Kada je videla Gđu. Filipov na brodu, vraćala se po tebe.
Bila je u pravu. Ti si dobar čovek, Vasili.
Želim da ti pomognem, Vasili.
Daj mi da uradim poslednju stvar.
Nešto bitno za promenu.
Daj da ti pokažem gde je major.
Nemoj to raditi. Nemoj to raditi.
Danas, trećeg Februara, 1943, je preteći dan za Hitlera...
i za veliku kolonu stotina i hiljada Nemačkih zatvorenika.
Ovo je nezaboravan dan za našu domovinu.
Posle 180 dana herojske borbe...
u označenom gradu Staljingradu,
rezultat hrabrosti samog žrtvovanja naših vojnika,
pod komandovanjem Crvene Armije...
primila je bezuslovnu predaju...
od Nemačkih fašističkih napadača.
Izvini. Ne, mladi čoveče. Ne mogu da nađem...
- ime u našoj knjizi. - Da li možete da ponovo proverite?
- Ovo je adresa i njeno ime. - Ona nije ovde.
Da, ovo je naša adresa, ali mi nju više nemamo.
- Ovo je adresa. Bila je tamo. - Izvini.
- Pisala je meni. - Pogledala sam tri puta. Nije bila tamo.
Veruj mi, to nije Tanja Černova. Ne mogu ti pomoći.